RĂZBOIUL RĂU
Au fost multe motive pentru care Primul Război Mondial s-a luptat.
Din 1871, Germania s-a ridicat ca o mare putere
dereglând echilibrul puterii de mult timp stabilit în Europa.
Marile puteri stabilite, Britania, Franța și Rusia
s-au alăturat în 1914 pentru a distruge acest nou rival.
Pe 28 Iunie 1914,
Gavrilo Princip, un Sârb Bosniac și un student eșuat
l-a asasinat pe Arhiducele Franz Ferdinand,
succesor al tronului Austro-Ungar.
Austro-Ungaria a semnat un pact defensiv cu Germania,
ce Germania în 1909 a reconfirmat prin a declara
că Germania era obligată să stea alaturi de Austro-Ungaria,
chiar și dacă aceasta a pornit război.
Austria a declarat război asupra Serbiei, ce a început Primul Război Mondial.
Prin tot războiul,
Germania a vrut pace și nu a avut nimic de câștigat din conflict.
Chair și dacă Germania era pe cale să câștige războiul în Decembrie 1916,
Kaiser Wilhelm a oferit să negocieze pace cu puterile Antante.
Prin Decembrie 1916, Germania avea avantajul clar.
Franța a suferit pierderi oribile.
Rusia înfrunta răscoala internă bolșevica
și un haos revoluționar și a trebuit să își retragă trupele.
Britania era sub blocada vapoarelor
și nici un inci din Germania nu a fost ocupat.
Germania înca oferea termeni de pace generoși.
Kaiser Wilhelm era gata să anuleze războiul
și să se întoarcă la cum erau lucrurile înainte.
Atunci evreii sioniști Chaim Weizmann și Nahum Sokolow
s-au dus la Britanici cu o afacere murdară.
Au oferita să-și folosească influența globală
pentru a aduce S.U.A în război de partea Angliei,
în timp ce subminează și distrug Germania din înauntru.
În schimbul intrării S.U.A,
Britanicii vor fura Palestina de la Turcii Otomani,
ce era aliatul Germaniei, și să permită evreilor să se stabilească acolo.
Afacerea a fost numită Declarația Balfour
și a fost livrată către baronul Walter Rothschild.
Evreii din Londra apoi au trimis, mesaj lui Louis Brandeis,
unul din membri evrei ai Curții Supreme,
spunând-ui să pună presiune pe Președintele Wilson să intre în război.
Alți agenți de putere precum Bernard Baruch,
Paul Warburg și Jacob Schiff de asemenea au presat America să se alăture.
Guvernul Britanic a agreeat
că va sprijini o țară ebraică în Palestina
în schimb influența ebraică puternică din America
va face S.U.A. să se alăture Aliaților.
Avioane Britanice au aruncat pamflete în Germania printate în Idiș,
pamfletele Balfour pentru a câștiga sprijin ebraic în Germania,
prin a promite evreilor o țară în Palestina după ce câștigă Britania războiul.
Și aici este, Declarația Balfour.
Ce simți când vezi asta aici?
Sincer simt că este unul din cele mai extraordinare momente
în istoria poporului evreu.
A durat 3000 de ani să ajungem aici.
Iar apoi, spui, cum s-a întamplat acest miracol?
Este cea mai incredibilă bucată de oportunism.
Vreau să spun, dacă crezi că un așa zis savant sărac,
Chaim Weizmann, ce cumva ajunge în Anglia,
întânlește câțiva oameni, familia mea,
iî seduce, are așa carismă și convingere,
se duce la Balfour și...
în mod incredibil îl convinge pe Balfour,
și Lord George Prim Ministrul,
și majoritatea miniștrilor,
cum că această idee de casă națională pentru evrei
ar trebui să fie lăsată să se întâmple.
După ce afacerea a fost făcută, media ebraic-dominată
a dezlănțuit imediat o tonă de propagandă anti-Germană
portretizându-i pe Germani ca și huni barbari.
Asta pentru a obține sprijinul public pentru intervenția Americii în război,
în timp ce sioniștii și evreii marxiști ai Germaniei
au început să destabilizeze Germania din înăuntru
prin câteva greve în industria fabricilor de armament,
ce a slăbit efortul de război German.
Dacă America nu ar fi fost înșelată în a intra în război,
războiul ar fi fost oprit în acel moment
și milioane de vieți Europene ar fi fost salvate.
Intrarea Americană în război a fost desfășurată cum a fost promis.
Lord Balfour îi asigura pe sioniști că Britania
își va îndeplini partea de afacere după ce războiul se termină,
jaful și doborarea Palestinei de la Turcii Otomani.
Înainte ca mai mult sânge European să fie vărsat pe pământ European,
și Germania și Austro-Ungaria din nou au cerut o rezolvare pasnică.
Wilson a fost forțat să admită că Germania si Austro-Ungaria
Într-adevăr au exprimat propuneri generale de pace,
dar el le-a respins pe toate.
Mințind despre cât de frumoasă va fi pacea după război,
Wilson a reușit sa înșele mulți Germani obosiți de război
într-o predare și dezarmare necondiționată
în Noiembrie a aceluiași an, 1918.
Comuniștii și sioniștii din Germania au înjunghiat în spate proprii compatrioți.
Lideri marxiști de sindicate au ordonat greve în fabrici,
ce au deprivat trupe Germane de provizii vitale.
Moralul German și producția industrială au căzut rapid.
Germania și-a pus jos armele și a dorit o pace onorabilă.
După război, trădarea perfidă din 1918 a devenit cunoscută drept
"înjunghierea în spate".
Germania a fost pur și simplu trădată din înăuntru de către sioniști și comuniști,
și prin urmare, erau toți legați împreună ca inamici,
deoarece doreau să vadă Germania eșuând.
În Israel astăzi, Ziua Balfour, 2 Noiembrie, este îndelung sărbătorită.
Arabii Palestinieni o constată drept o zi de tristețe.
TRATATUL VERSALIA
În Ianuarie, 1919, biruitorii s-au întânlit la Conferința Păcii de la Paris
pentru a zdrobi financiar Germania
și a determina noile granițe ale națiunii înfrânte.
Germania nici nu a fost invitată
și nu avea vrun cuvânt în decizia finală,
în timp ce globaliștii sfâșiau Germania în bucăți.
Conferința de asemenea a creat baza pentru un viitor guvern mondial,
Liga Națiunilor.
Delegația Sionistă ce era prezentă,
ce a dus America în război,
s-a asigurat de asemenea că fostele teritorii Arabe ale Imperiului Otoman
erau separate de conducerea Turcă și rupte în mici state,
ca Palestina să devină un protectorat Britanic.
Evreii apoi au pretins o bucată din Palestina
garantată de către Liga Națiunilor,
exact cum Herzl a prezis în 1887.
Din Conferința Păcii de la Paris,
a venit notoriul și brutalul "Tratatul Versalia", pe 20 Iunie, 1919,
și Tratatul din San Germain, pe 20 Septembrie a aceluiași an.
Până și istorici liberali recunosc maleficia Tratatului astăzi.
O Germania ce nu a vrut niciun război, ce a încercat sa evite război
și a oferit să facă pace in numeroase ocazii
de alungul întregului război, era acum total dezarmată.
Germania a fost forțată să plătească despăgubiri
în bani și resurse naturale.
Plățile datoriei zdrobitoare, 100 de miliarde de Mărci,
egal cu un bilion (1000 de miliarde) de dolari în bani moderni,
au devastat economia Germană
și curând au cauzat un colaps monetar hiperinflat.
Suma totală a despăgubirilor cerute de la Germani
era cam 226 de miliarde de mărci.
Scopul era să rupă financiar Germania.
John Maynard Keynes a prezis că aceste despăgubiri aspre
vor duce la colapsul financiar al Germaniei.
Forțele armate ale Germaniei au fost restricționate la 100,000 de bărbați
intenționați specific doar pentru îndatoriri de poliție în țară
și recrutarea în armată a fost interzisă.
Toate coloniile Germane au fost luate.
Același lucru s-a întamplat cu un număr de zone Germane din Europa.
În total, Germania a trebui să renunțe la 13% din pămantul său.
Câteva milioane de Germani au rămas prinși în afara Imperiului German
și milioane erau expulzați din casele lor.
Germania de asemenea a pierdut o largă parte din industrie
când resurse vitale de fier și cărbune au dispărut.
Rhineland industrială a Germanilor va fi ocupată de trupe Franceze pentru 15 ani.
Tratatul Versalia a fost un tratat de pace devastator pentru Germania,
dar agrementul a avut de asemenea consecințe economice serioase,
nu doar pentru Germania, dar și pentru Europa și lume,
din moment ce Germania era o importantă căramidă în economia globală.
Tratatul conținea 440 de clauze.
414 din ele erau specific dedicate către a pedepsi Germania
pentru un război față de care națiunea a fost complet nevinovată.
În "the Times", 1919, Winston Churchill a exprimat scopul suprem al tratatului.
"Dacă Germania mai face afaceri în următorii 50 de ani,
am purtat acest război în zadar." - Winston Churchill
REPUBLICA WEIMAR
Încercuirea și nemaivazuta blocadă a foamei
a ucis aproape un milion de copii Germani, femei, batrâni
și cei mai fragili din societate.
Aliații acum aveau doar o intenție fixă:
să prelungească puterea Versalia în a distruge Germania de tot.
Germania era acum complet dezarmată și a fost lovită din toate părțile,
și nu avea niciun mod de a se apăra.
În orice moment, vecinii săi puteau să decidă să atace.
Datorită costurilor enorme ale despăgubirilor plătite în aur,
nu mai exista niciun sprijin pentru Marcă.
Asta a dus la inflație, ce a eliminat total orice agoniseală Germană.
Germania între 1922 și 1923 a înfruntat cea mai oribilă hiperinflație
ce lumea a văzut vreodată și Marca Germană a devenit lipsită de valoare.
Șomaj, foamete și un viitor lipsit de speranță
au distins Republica Weimar poporului German.
Ratele de suicid erau înalte, șomajul a ajuns la 30%
în timp ce Germani disperați comiteau sinucidere.
Ratele de naștere erau extrem de scăzute.
Anarhie și haos erau în aer.
Nu era nimic ce poporul German dezarmat umilit și înfometat
putea face, deoarece comuniștii chiar au asediat părți din multe orașe.
În 1929, Rezerva Federala a cauzat Marea Depresie.
Cercetătorul Boris Borisov și articolul său numit "Foametea Americană"
estimează că victimele acestei crize financiare în S.U.A. sunt peste 7 milioane de oameni.
Puterile globaliste reușiseră acum să orchestreze înca o foamete
ce a ucis milioane de Albi Europeni ca și în Rusia înainte.
Ben Bernake a spus în legătură cu Marea Depresie:
"Noi am reușit."
Prin noi, Bernake, desigur, se referea la liderii evrei
ai Sistemului Rezervei Federale.
În Germania, efectele căderii controlate a pieții de bursă
erau și mai rele decât în oricare țara,
din moment ce economiile de o viață ale oamenilor erau distruse,
în timp ce prețurile se dublau la 2 zile timp de 20 de luni.
În 1922, inflația ieșise de sub control.
Oamenii erau plătiți dimineața și aveau o servietă plină cu bancnote
și trebuiau să fugă la magazine,
deoarece între timpul în care erau plătiți Anton Gill - Autor
și timpul în care cumparau bunurile, mâncarea lor, Un dans între flăcări: Berlin între Războaie
prețul ar fi crescut.
Berlin era într-o stare de haos total.
Sute de mii de nevoiași flămanzind în străzi.
În același timp, pe de-o parte aveai oameni foarte bogați.
Pe de-o parte, saracii mâncând supă de ridichi
Măcelarii vânzând ciori, veverițe, chiar și șobolani.
Și pe cealaltă parte, oameni ce își puteau permite,
să mănânce cele mai copioase mâncăruri fără să se gândească.
Germanii trebuiau să plătească între 2 și 20 de miliarde de Mărci pentru un timbru.
O felie de pâine costa 2 miliarde de Mărci.
O libră de unt costa 2 bilioane de Mărci.
Clasa mijlocie Germană a fost cea mai grav lovită
și și-au văzut toate economiile și afacerile distruse.
Familii înfometate și copii cerșind în stradă.
Mulți Germani se refereau la banii lor devalorificați drept
"Jude fetzen", confeti ebraice,
deoarece în timp ce Germanii înfometau,
evreii își trăiau viața luxoasă de aur în Republică.
Germania a fost total falimentată la sfârșitul lui 1929.
Statisticianul evreu Alfred Marcos
estima că venitul mediu ebraic în 1930
era de 3 ori cât venitul mediu a restului populației.
Indsutriile, precum în Ruhr, toate erau falimentate
și muncitorii toți în șomaj cu milioanele.
În Ianuarie 1933, peste 6 milioane de Germani erau în șomaj.
Cu toate ca evreii erau mai puțin de 1% din populația Germană,
influența politică a evreilor în Republica Weimar
era extrem de disproporționată cu numărul lor în populație.
Au reușit să controleze peste 50% din media și presă,
și 70% din judecători, 57% din negoțul de metal,
22% din grâne, 39% din comerțul textilelor.
Băncile Germane și finanțele erau sub control ebraic total.
Erau foarte evidenți în băncile private în Berlin,
de care în 1923 aveau 150 de bănci bănci ebraice private,
spre deosebire de doar 11 bănci private non-ebraice.
4 din 6 membrii ai comitetului directorilor Reichstag erau evrei,
incluzându-i pe Jacob Goldschmidt și Rudolf Havenstein.
Pentru ca cineva să controleze mințile oamenilor,
trebuie să controleze presa și media.
Dominarea ebraică a presei și minții publice
a început cu agenția de știri Reuters în 1865.
Stabilit de către evreul, Paul Reuter, născut Israel Beer Josaphat, în 1865,
Reuters Telegram Company
a fost prima organizație mare de știri din lume.
Aproape fiecare companie mare de știri astăzi
este abonată la servicile Reuters,
ce sunt active în peste 200 de orașe în 94 de țări în vreo 20 de limbi.
The Washington Post a fost controlat
de către capul Rezevei Federale sionistul Eugene Meyer.
În 1940, Meyer la concediat pe redactorul pacifist de la Washington Post
pentru că refuza să sprijinească implicarea S.U.A în Al Doilea Război Mondial.
Postul a fost mai apoi dat ficei lui Meyer,
Katharine Mayer Grayham.
În 1896, Adolph Ochs a cumpărat New York Times
și a format New York Times Company.
Familia Ochs Sulzberger, una din dinastiile ziareleor în America,
a deținut New York Times încă de atunci.
De 117 ani cea mai influentă sursă de știri Americană
a fost în mâinile aceleași familii.
În 1926, evreul David Sarnoff a format NBC,
prima rețea mare de televiziune în America.
În 1928, evreul afacerist de 27 de ani William S. Paley
a obținut majoritatea drepturilor pentru CBS Radio Network.
Paley a extins CBS într-o putere națională cu 114 stații afiliate.
Este foarte important că 4 din cele mai puternici surse de media,
the Washington Post, New York Times, NBC și CBS,
erau acum sub control și deținere ebraică totală.
Jewish Daily Bulletin, pe 27 Iulie, 1935 a spus:
"Nu este decât o singură putere ce contează cu adevărat. Puterea de presiune politică.
Noi, evreii, suntem cei mai puternici oameni de pe Pământ,
deoarece avem această putere și știm cum să o aplicăm."
Două cele mai largi ziare Germane înainte de 1933 erau de asemenea în mâini ebraice.
Leopold Ullstein, August Scherl și Rudolf Mosse,
acești evrei aveau practic monopol asupra presei Germane.
Publicația lor principală era Berliner Tageblatt.
Redactorul acestui ziar era Theodore Wolf, un evreu,
ce de asemenea a avut un rol proeminent in politică.
Toate știrile, toate polițele, tot gândul
și fiecare sferă de influență majoră
acum căzuse sub control ebraic.
Din 29 de teatre legitime în Berlin, 23 aveau directori evrei.
În 1931, din 144 de scenarii făcute în filme,
119 erau scrise de evrei și 77 erau produse de evrei.
1866: Atentat eșuat de asasinare făcut asupra Cancelarului German Bismarck.
1874: Un al doilea atentat eșuat de asasinare este făcut asupra lui Bismarck.
1878: (Mai) Atentat eșuat de asasinare asupra Kaiserului German Wilhelm.
1881: Țarul Rusiei este asasinat după ce 4 atentate precedente eșuaseră.
1884: Roșii ucid 8 polițiști în Chicago. 1893: Primarul Moscovei este asasinat.
1894: Prim Ministrul Franței este asasinat. 1897: Prim Ministrul Spaniei este asasinat.
1900: Regele Italiei este asasinat. 1901: Președintele S.U.A. William McKinley este asasinat.
1905: Atentat eșuat de asasinare asupra Regelui și Reginei Spaniei.
1905: Marele Duce al Rusiei este asasinat.
1908: Regele și Prințul Portugaliei sunt asasinați.
1911: Prim Ministrul Rusiei este asasinat.
1918: Țarul Rusiei și întreaga sa familie sunt uciși.
1919: Roșii bombardează Wall Street în New York; 38 de oameni uciși.
1919: Casa privată a Avocatului General A. Mitchell Palmer este bombardată.
1922: Atentat eșuat de asasinare este făcut asupra Președintelui Franței.
1932: Pachet cu bombă distruge casa judecătorului American Webster Thayer, rănindu-i soția.
1933: Primarul din Chicago este asasinat.
1918-1933: Uniunea Sovietică condusă de către foști radicali de stradă, Lenin, Trotsky,
Stalin și restul, ucid, torturează și întemnițează milioane de oameni inocenți.
"Revoluția mondială ce o vom simții va fi exclusiv afacerea noastră și va sta
în mâinile noastre. Această revoluție va strânge dominarea ebraică peste toate celelalte popoare."
"Când întrebi ce au făcut Germanii evreilor,
trebuie mereu să întrebi ce au făcut evreii Germanilor.
În 1918, Lenin și Trotsky au stabilit un Internațional Comunist,
De asemenea zis și Comintern, în Moscova, Rusia.
În zilele de după Revoluția bolșevica în Rusia,
Trotsky promova ideea unei revoluții permanente,
ce înseamnă că Uniunea Sovietică trebuie să provoace alte națiuni
din lume să pornească propriile lor revoluții bolșevice.
Cominternul a declarat deschis că intenția sa era să lupte
pentru creația unei republici Sovietice Internațională,
adică, un Guvern Mondial Comunist.
Partide afiliate cu Comintern s-au format în Franța, Italia, China,
Germania, Spania, Belgia, America și alte națiuni.
Ideologia comunismului s-a extins ca o otravă prin Europa.
Autorul, Ernest Elmhurst, a explicat în 1938 că
"Socialismul, comunismul și bolșevismul în realitate sunt doar legături în planul
de a accepta iudaismul global, cu scopul final
de a forța îtreaga lume sub dominare ebraică..."
După Revoluția Rusă din 1917,
liderii comuniști revoluționari evrei Karl Liebknecht și Rosa Luxemburg
au condus un grup de comuniști evrei Kurt Eisner, Paul Levi,
Franz Mehring, Wilhelm Pieck, Richard Muller,
Emil Barth, Gustav Landauer, Eugen Levine și Emil Eichhorn
să încerce o revoluție comunistă sângeroasă și violentă în Germania de asemenea.
Bandiții iudeo-bolșevici au încercat în zadar
să înșele muncitorii să permită roșilor să facă ce au făcut în Rusia
și să înrobească națiunea sub conducere comunistă.
Au fost opriți eroic în 1919 de către veterani din Freikorps German.
Unități paramilitare Freikorps, formate din veterani patrioți
reveniți din tranșee, s-au mobilizat să purifice Berlinul de gunoi roșu.
Ebraica Bela Kun a instigat o revoluție ebraică
și a luat conducerea Ungariei în Martie 1919.
După luni de Teroare Rosie și masacre de Creștini,
Ungurii au reușit să riposteze.
Amiral Ungur, Miklos Horthy,
a format o armată națională pentru a se lupta cu bolșevicii.
Cu sprijinul armatei Române,
Horthy a reușit să reia țara pe 1 August, 1919.
În Italia, comuniști conduși de evrei au comis masacre în Cerana,
Modena, Bolonia, Teatro, Yana și Milan,
dar au fost înfrânți de forțele Fasciste ale lui Musolini.
Fascismul a fost o mișcare pentru a salva Europa de comunism.
Astăzi, mulțumită mediei nostre globaliste,
aproape totă lumea crede că Fascismul a fost ceva oribil.
Fascismul este, pe scurt, o apărare a națiunii, culturii și poporului.
Sub Fscism, guvernul joacă un rol important în a monitoriza filmele,
teatrul, arta, literatura, muzica, educația, etc,
pentru a menține un înalt standard moral,
să păstreze lucrurile curate și respectabile,
să promoveze un simț puternic de patriotism și onoare,
și să prevină răspândirea de degenerare, ce corupe societatea din înăuntru.
Până și Winston Churchill a crezut că Fascismul
"s-a dovedit antidotul necesar otrăvii comuniste."
El a spus de Musolini:"Geniu Roman... cel mai mareț creator de legi dintre oameni."
Vorbind în Roma pe 20 Ianuarie, 1927, Winston Churchill a spus:
Dacă aș fi fost Italian, sunt sigur că aș fi fost
cu voi din toată inima de la început până la sfârșit...
...Italia a arătat că este o cale de a lupta împotriva forțelor subversive,
ce poate să adune masele de oameni adecvat conduși,
să valorifice și să dorească să apere onoarea și stabilitatea unei societăți civilizate
...de aici, nicio națiune măreața nu va fi fără
un mod suprem de protecție
împotriva creșterii canceroase a bolșevismului."
12 ani mai târziu, Winston Churchill și-a alăturat
țara și poporul cu bolșevism.
Oswald Mosley a fost liderul Fascist al Britaniei
și a încercat să își salveze țara de asemenea, dar nu a reușit vreodată să obțină îndeajunsă putere.
Corneliu Codreanu a spus: "Fascismul înseamnă, înainte de toate,
apărarea națiunii tale împotriva pericolelor ce o amenință.
Înseamnă distrugerea acestor pericole
și deschiderea unei căi libere către viață și glorie pentru națiunea ta."
Bolșevicii evrei apoi au încercat să ia Spania în 1936,
ce a dus la sângerosul Râzboi Civil Spaniol.
Evreii au lansat o orgie de ucidere în masă, viol și distrugere.
Evreul Leiba Lazarevich Feldbin, ofițer în armata Roșie Sovietică,
era șeful Securității Sovietice în Războiul Civil Spaniol.
Peste 20,000 de mii de biserici de alungul Spaniei au fost distruse,
6832 de preoți Spanioli, 3000 de călugări, 300 de călugărițe și 13 episcopi au fost uciși.
Cam 4000 de muncitori au fost de asemenea uciși pentru că ajutau sau ascundeau călugărițe sau preoți.
Feldbin a fost unul din capetele din spatele masacrelor.
În 1939, Romano-Catolicul devotat General Francisco Franco
a înaintat și a creat un grup naționalist unit
și a reușit să salveze Spania de la răscoala comunistă.
Franco a avut sprijinul lui Antonio Salazar în Portugalia,
Benito Mussolini în Italia,
și Adolf Hitler în Germania.
Pe 8 Februarie, 1920, Winston Churchill exprima alarmat
despre întâmplările globale într-un interviu publicat în
The Sunday Illustrated Herald (Londra):
"De la zilele lui Adam (Spartacus) Weishaupt, la cele ale lui Karl Marx
la cele ale lui Trotsky, Bela Kun, Rosa Luxemburg și Emma Goldman.
Această conspirație mondială pentru a dărâma civilizația
și pentru a reconstrui societatea pe baza opririi dezvoltării,
și răutate invdioasă și egalitate imposibilă, a crescut treptat."
Subversiunea ideologică și culturală este subtila, graduala și
persistenta distrugere internă a valorilor unui alt grup,
puteri și mod de viață cu scopul de a-i face vulnerabili.
Aceasta este strategia ce comuniștii au folosit
când s-au infiltrat și au luat societatea din înăuntru,
începând cu Germania.
Cele 4 stagii ale subversiunii sunt:
Demoralizare, Destabilizare, Criză, și Normalizare.
Când Sovieții foloseau fraza "subversiune ideologică",
ce spuneau cu asta?
Subversiune ideologică este procesul ce este legitim, pe față și deschis. Yuri Alexandrovich Bezmenov (zis și "Tomas Schuman")
O poți vedea cu proprii tăi ochi.
Tot ce trebuie să faci, tot ce masmedia Americană trebuie să facă este
să-și scoată bananele din urechi, să deschidă ochii și o pot vedea.
Doar 15% din timp, bani și oameni erau cheltuiți pe spionaj.
Restul de 85% este un proces încet,
ce îl numim ori subversiune ideologică ori măsuri active.
"Aktivnye meroprijatija" în limba KGB sau război psihologic.
Ce înseamnă practic este să schimbi percepția asupra realității
a fiecarui American până la acel punct încât,
în ciuda abundenței de informație,
nimeni nu poate ajunge la concluzii raționale
în interesul apărări de sine, a familiei,
a comunității și țării lor.
Este un mare proces de spălare pe creier,
ce merge foarte încet și este divizat în 4 stagii de bază.
Primul fiind demoralizarea.
Durează de la 15 la 20 de ani să demoralizezi o națiune.
De ce atâția ani? Deoarece acesta este minimul de ani,
necesari pentru a educa o generație de studenți
în țara inamicului tău expus ideologiei tale.
În alte cuvinte, ideologia marxist leninistă
este pompată în capetele moi
a cel puțin 3 generații de studenți Americani
fără să fie provocată sau contra balansată
de valori de bază ale Americanismului, patriot American.
Procesul de demoralizare a Statelor Unite este practic complet deja.
Pentru ultimii 25 de ani...
Defapt este supra complet, deoarece demoralizarea acum atinge asemenea zone
unde în trecut nici tovaraș Andropov și toți experții săi
ar visa un asemenea succes.
Majoritatea este făcută de Americani altor Americani
mulțumită unei lipse de standarde morale.
Așa cum am spus înainte, expunere la informație adevărată nu mai contează.
O persoană ce a fost demoralizată este incapabilă să judece informație adevărată.
Faptele nu-i spun nimic lui.
Chiar și dacă-l scald în informație, cu dovadă autentică,
cu documente, cu poze,
chiar și dacă îl iau cu forța către Uniunea Sovietică
și îi arăt o tabără de concentrare,
el va refuza să o creadă până cand va primi
un șut în dosul său gras.
Când o gheată militară îl zdrobește, atunci va ințelege, dar nu înainte.
Asta este situația tragică a demoralizării.
Deci, următorul stagiu este destabilizare.
De data asta, subvertorului nu-i pasă de ideile tale
și de modelul tău de consum, fie că mănânci mâncare nesănătoasă
și te faci gras și moale, nu mai contează.
De data asta... și durează doar între 2 și 5 ani pentru a destabiliza o națiune,
ce contează sunt esențialele: economie, relații externe, sistem de apărare.
Și poți vedea foarte clar, că în unele zone,
așa zone sensibile precum apărare și economie,
influența idealurilor marxist leniniste
în Statele Unite este absolut fantastică.
Nu aș fi putut să o cred, acum 14 ani,
când am aterizat în această parte de lume, că procesul ar putea să meargă așa repede.
Următorul stagiu, desigur, este criza.
Poate dura doar până la 6 săptămâni să aduci o țară în stare de criză.
O poți vedea chiar și în America Centrală acum.
Și după criză, cu o schimbare violentă a structurii de putere și economie
ai așa-zisa perioadă de normalizare. Poate dura indefinit.
Asta este ce se va întâmpla în Statele Unite,
dacă permiteți tuturor jegurilor să ducă țara în criză,
să promită poporului tot felul de bunătăți, și paradis pe Pământ.
Să destabilizeze economia ta,
să elimine principiul de piață liberă competitivă
și sa pună un guvern "Big Brother" în Washington DC,
ce va promite multe lucruri.
Fără să conteze dacă promisiunile sunt împlinite sau nu.
Cei de stânga în Statele Unite, toți profesorii,
și toți acești frumoși apărători ai drepturilor civile,
ei sunt vitali în acest proces de subversiune.
Doar ca să destabilizeze națiunea.
Când slujba lor este completă, nu mai sunt necesari.
Ei știu prea multe.
Unii din ei, când devin deziluzionați,
când văd că marxiști-leniniști au ajuns la putere,
evident că sunt ofensați, ei cred ca ei înșiși vor ajunge la putere.
Asta nu se va întampla vreodată, desigur.
Vor fi aliniați la perete și împușcați.
Spre sfârșitul lui 1922, Comunistul Internațional, Comintern,
a început să considere cum ar reuși să acapareze Europa
în cel mai efectiv mod.
La inițiativa lui Lenin, o întrunire a fost organizată
la Institutul Marx Engels în Moscova.
Scopul întrunirii era să pornească o Revoluție Marx Culturală.
Printre cei prezenți la întrunire era Gyorgy Lukacs,
un aristocrat evreu Ungur și fiu de bancher.
În vara lui 1924, Lukacs s-a mutat în Germania.
Aici a ținut prima întrunire
a unui grup de intelectuali orientați către comunism.
Această adunare avea să ducă la fundația Școlii Frankfurt.
Institutul a fost oficial stabilit și fondat
de către milionarul evreu Felix Weil.
Acest institut a fost numit Institutul pentru Cercetare Socială.
Mai apoi, va fi cunoscut drept Școala Frankfurt.
Acești noi marxiști sub îndrumarea lui Max Horkheimer
credeau că Europenii erau prea atașați de tradiție,
rasă, națiune, familie și credință, pentru a accepta comunism.
Antonio Gramsci, cât în închisoare, a descris că marxism și comunism
pot înflori doar după un lung marș prin instituțiile culturale.
Doar atunci, după ce au corupt toate valorile Vestice
și au facut viața imposibilă pentru noi,
ar putea impune dictatura proletariatului peste noi.
Asta a fost de asemenea ce socialiștii fabiani au făcut să slăbească țările
și să implementeze încet comunism internațional.
Mantra era acum schimbarea și distrugerea culturii Vestice
înainte să fie acceptat comunismul.
Gyorgy Lukacs credea că, pentru ca o nouă cultură comunistă să se ridice,
cultura Europeană existentă trebuie să fie distrusă.
Nu este nicio altă cale de a obține control asupra unei societăți cu valori morale puternice
decât prin a slăbi aceste valori.
El a spus: "Am văzut distrugerea revoluționară a societații
drept una și singura soluție a contradicților culturale ale epocii...
O asemenea răsturnare de valori nu poate avea loc
fără anihilarea valorilor vechi
și creația a noi valori de către revoluționari."
Willi Munzenberg a spus:
"Trebuie să organizăm intelectuali și să-i folosim
pentru a face civilizația Vestica putredă.
Doar atunci, după ce au
corupt toate valorile sale și au făcut viața imposibilă,
putem impune dictatura proletariatului."
Din aceasta a venit marxismul cultural, ideologia subversivă,
ce a însemnat că sexul, orientarea sexuală, familia, rasa,
cultura sau religia, fiecare aspect a identității unei persoane Albe
era supus îndoielii. Fiecare normă sau standard în societate
provocat și ideal alterat sau demolat,
pentru a beneficia așa-zise grupuri opresate
în loc de Europeni.
Asta ar crea o societate în care evreii
nu ar fi vazuți drept o clasă distinct străină,
unde se pot simți mai siguri în a urca către cele mai înalte poziții sociale
fără să simtă multă opoziție din partea Europenilor.
Întregul scop al marxismului cultural
a fost să distrugă și să alunge interesele etnic Europene
și să le înlocuiască cu interesele minorităților.
Când am început să scriu despre mișcări intelectuale ebraice,
am realizat ca nu pot să evit a numara evrei.
Ce a trebuit să arăt este că ai un centru coeziv de evrei
ce în mod reciproc se împuternicesc unul pe celălalt,
că ei erau coloana vertebrală a acestei mișcări.
Și a trebuit să arăt că acești oameni se identifica drept evrei,
și a trebuit să arăt că ei văd ceea ce fac
drept avansarea scopurilor specific ebraice.
Spre exemplu, unul din cele mai comune lucruri era
că sunt îngrijorați de anti-semitism.
Destul de mult din scrierea mea în cartea "Cultura Criticii"
a fost să arăt că evreii,
ce erau centrul mișcărilor intelectuale ebraice,
erau foarte îngrijorați despre probleme precum anti-semitism,
cum că încercau să dezvolte teorii
în care anti-semitismul era o patologie,
în care anti-semitismul nu avea baza intelectuală,
în care era imoral.
Lucrul important era să arăt că identificarea ebraică era importantă
în a avansa o cauză ebraică specifică.
Acum, asta nu înseamnă că toți evreii au acest scop.
Nu spunem că toți evreii sunt de un fel, defapt.
Spre exemplu, psihoanaliza are scopuri specifice.
Erau îngrijorați de anti-semitism,
dar asta nu înseamna că majoritatea evreilor
chiar credeau în psihoanaliză sau orice altceva.
Discutăm despre un grup coeziv de oameni.
Este foarte ușor să arăți că intelectualii de la Școala Frankfurt
Max Horkheimer, Adorni și ceilalți oameni proeminenți la Școala Frankfurt
aveau identități ebraice puternice.
Franz Boas, antropologul faimos, foarte puternică identitate ebraică.
O foarte puternică îngrijorare cu probleme specifice ebraice precum anti-semitism
și că vedeau efortul lor intelectual
ca și avansarea scopurilor specific ebraice.
Nu este nimic în neregulă cu avansarea propriilor obiective, este ceea ce toți facem.
Singura chestie este că aceste obiective
deseori intră în conflict cu cele ale altor oameni, și așa,
spre exemplu, Școala Frankfurt a dezvoltat o ideologie
în care orice identificare de grup
ce un non-evreu avea era considerată patologică,
deci dacă cineva ca și mine se identifică drept o persoană Albă
și aș crede că am un interes ca și persoană Albă,
ei bine, asta era văzută drept o boală psihiatrică.
Nu era vreodată vreo mențiune de evrei cu un puternic
sentiment de identitate ebraică și interese ebraice,
cum că este ceva în neregulă cu asta.
Era o ideologie ce clasifica,
comportamentul non-evreilor drept patologic.
Chiar și viața de familie ce non-evrei cu legături puternice de familie au,
este ceva în neregulă cu ei.
Cum că familiile erau autoritare și făceau tot felul de chestii psihoanalitice
să încerce să demonstreze genul acela de lucruri, dar erau doar, ști tu,
știință falsă fără nicio bază științifică.
După Marx, a fost un grup de marxiști ce au decis înțelept G. Edward Griffin, autor
că poți aduce această societate colectivistă unei națiuni Creatura de la Insula Jekyll
prin cultură de asemenea, prin a introduce anumite valori și concepte
ce ar distruge familia.
Spre exemplu, dacă ai putea cumva să distrugi unitatea familiei
ca să nu mai fie de sine stătătoare și să nu mai fie valorificată în societate,
atunci asta ar lăsa membrii individuali
ce în trecut apelau la familie pentru sprijin în timp de nevoie,
acum ar fi lăsați de izbeliște, Distrugerea Familiei
ar fi fără un loc la care să se ducă în timp de nevoie,
așa că acum trebuie să apeleze la guvern.
Marxismul cultural ar fi acel tip de activitate
în orice societate ce rupe cultura în așa fel, Femei "Opresate" Femei "Eliberate"
încât oamenii instinctiv se uită la guvern pentru soluție
pentru sprijinul ce ei altminteri l-ar avea.
Asta este facută prin artă și prin muzică,
prin literatură, prin filme și alte lucruri de acest gen.
Introducerea de anumite idei și concepte,
ce-i face foarte copți pentru filozofia colectivismului
și îi face foare copți pentru a se duce la guevern
drept tatăl mare, marele meșter al tuturor problemelor.
Colectivismul sugerează că dacă ceva este îndejuns de important
atunci statul ar trebui să intervină
și să se asigure că toată lumea se conformează, fie că vor sau nu.
Întreaga idee a societății socialiste
este să facă 4 lucruri despre care Marx vorbește.
1 - Distrugerea familiei; 2 - Distrugerea proprietății private; OBIECTIVELE MARXISMULUI
3 - Distrugerea religie; și 4 - Distrugerea națiunii.
Și ce îți rezultă este gulagul
unde întreaga țară devine Uniunea Sovietică.
Fiecare film ce Hollywood lansează astăzi
trebuie să portretizeze personaje cu cel puțin una din următoarele atribuții:
1 - protagonistul și/sau antagonistul sunt divorțați. CERINȚE DE FILM
2 - femeia este portretizată drept dominantă, în control, violentă și/sau egală cu bărbatul.
3 - bărbatul este portretizat drept neatent, feminin, prea sensibil și/sau infidel.
4 - undeva în familie cel puțin unul din membrii imediați
trebuie sa fie gay, lesbian, bisexual, sau feminist.
Deseori, atribuțiile sunt mixte în proporții variabile
și chiar amestecate cu un pic de schizofrenie
în timp ce femei și barbati schimbă rolurile.
Unul din marile subiecte în filme în ani recenți a fost acela
cum că Albii au aproape tendința să dispară din poziții eroice,
care sunt, ști tu, idealizate sau ceva de genul.
În loc ai oameni precum Morgan Freeman în rol foarte responsabil,
moral, figură divină și tot așa,
sau ai figuri de acțiune precum Will Smith și Wesley Snipes și tot așa,
așa că ai o grămadă de debarasare a Albilor
în imaginea mediei în ultimele decenii.
Și în timp ce Albii sunt deseori criminali,
ai de obicei un blond cu ochi albaștrii ce joacă rolul criminalului,
jucând oameni ce sunt înșelători sau slabi, sau supuși.
Și personajele negre fiind foarte puternice, înțelepte,
vezi desoeri, desigur, tehnicieni negrii, savanți negrii,
învățători și profesori negrii ce sunt foarte înțelepți și înțeleg totul.
Albii sunt portretizați ca și proști, deseori iresponsabili,
deseori în nevoie de sfat de la negrii sau alte minorități.
Este debarasarea vizuală a Albilor
de la centrul scenei la periferie
și cred că asta-i pregătește pe oamenii Albi
pentru debarasarea lor în cultură în întregime.
Goran Rosenberg, autor evreu Suedez și jurnalist, explică pornirea
în spatele inițiativei de a distruge țări Albe prin marxism cultural:
"Istoric, evreii au prosperat întodeauna în națiuni și imperii
cu medii multiculturale, pluraliste și tolerante,
în timp ce nu se descurcă în societăți etnic solide sau naționaliste.
Evreii Europeni întotdeauna au fost străinul tipic.
Prin urmare, prin definiție,
o societate unde străinul este binevenit este bună pentru evrei.
Viitorul evreilor Europeni este dependent de abilitatea noastră
de a modela o societate, multiculturală și diversă."
Website-ul smashculturalmarxism.com (zdrobește marxismul cultural)
explică fenomenul de marxism cultural foarte bine.
Marxismul cultural ori bolșevismul cultural, cultura generică,
caută să distrugă tot ce este bun în societate, ce o ține întreagă,
ce o ajută să avanseze, ce promovează inteligență și frumusețe.
Caută să degenereze societatea și să o ducă la o formă scăzută
unde oamenii sunt mai proști și mai animalici.
Este bazat pe minciuna marxistă
că totul bun în societate este o formă de opresiune.
Oricând cineva promoveaza marxismul cultural,
ei folosesc aceași replică zicând că este vorba de eliberarea oamenilor de opresiune.
Aceste idei comune cultural marxiste sunt toate promovate
prin aceași minciună cum că sunt făcute în numele libertății:
liberalismul, perversiune sexuală, artă degenerată, muzică degenerată,
imigrare în masă, anti-inteligență și promovarea oamenilor acționând precum animale,
versiuni corupte de feminism, multiculturalism,
persecutarea popoarelor de istorie Europeană, și distrugerea naționalismului,
și distrugerea religiei non-ebraice.
Marxismul cultural este în mare o sinteză de Marx și Freud.
Este marxismul aplicat în sfera culturală
și analiză în control a mediei, artei, teatrului, filmului
și alte instituții culturale în societate,
deseori cu un accent pe clasă, sex și rasă.
Ca și o formă de analiză politică,
marxismul cultural a obținut putere în anii 20'.
și a fost modelul folosit de un grup de intelectuali în Germania
cunoscut drept Școala Frankfurt,
și mai apoi de alt grup de intelectuali
în Centrul pentru Studii Contemporane Culturale în Birmingham, Anglia.
Câmpurile de studii culturale și teorie critică
sunt rădăcinate în și influențate de munca marxismului cultural.
Marxismul cultural este formulat ca și cale de a subversiona națiuni Europene
și civilizația folosind metode altfel decât acțiune politică directă.
Theodor Adorno era de asemenea un membru original al Școlii Frankfurt.
Cu ajutorul Comitetului Ebraic American,
el a scris o carte intitulată "Personalitatea autoritară".
Scopul cărții era să facă fiecare afiliație de grup să pară
de parcă este semn de boală mintală.
Patriotism, religie, familia și loialitate rasială
erau semenle unei personalități autoritare defectă și periculoasă.
Teoria critică a școlii predica
ideea cum că personalitatea autoritară este produsul familiei patriarhale.
Acesta era unul din principiile de bază ale marxismului cultural,
nevoia de a distruge unitatea familiei.
Școala Frankfurt a dezvoltat ideologia
cum că trebuie să îți respingi familia.
Prin a îți respinge familia, ești mai probabil să accepți
sau ești mai puțin probabil să fi anti evrei.
Și așa, era un lucru remarcabil, deoarece
niciodată nu sugerau copiilor evrei să-și respingă părinții.
Vor promulga iudaismul urmatoarei generații.
Ai nevoie de copii ce se identifică cu părinții lor,
dar personalitatea autoritară identificându-se cu proprii părinți,
ce erau Creștini în mod special, este vârful nebuniei.
Asta trebuia să fie eradicat.
Ai văzut ce este personalitatea autoritară?
Să vezi indivizii de individualism radical drept ideal cultural.
Acum, desigur, individualismul are rădăcini adânci în societatea Europeană,
dar despre ce vorbim cu individualism radical,
este să renunți la orice legătură.
Devi doar individul izolat.
Aceasta nu este o prescripție ce evreii au adoptat vreodată.
Adică, dacă este ceva ce caracterizează iudaismul,
este un puternic simț de identificare cu grupul.
Deci, practic, aceasta este prescripția pentru comportamentul non-evreilor,
ce-i face mai puțin probabil
să aibă legături cu grupul deoarece asta...
din punctul de vedere al evreilor, asta este cel mai terifiant lucru,
un grup de non-evrei uniți de către o ideologie,
unde au un simț puternic de participare în grup,
și unde evreii sunt văzuți negativ.
Adică, modelul pentru asta ar fi desigur, Național Socialism,
în Germania, din 1933 până în 1945.
Fundamental ce însemna Național Socialismul era,
să ai un sentiment puternic de membru al unei națiuni,
să ai un sentiment puternic de apartenență într-un grup,
și că alții nu sunt parte din grup, tu nu ești pe aceași pagină cu ei,
evrei în mod special. Și așa, un mod de a scapa de cele de mai sus este,
să promovezi individualism pentru toată lumea. Scapă de legăturile tale,
nu avea legatură cu religie, țară, rasă, nici măcar familie.
Din nou, unul din punctele ce tot le aduc este acela că
este o completă ipocrizie, deoarece să fi un evreu cu identitate puternică
înseamna că ești foarte conectat cu un grup,
că ai un sentiment puternic de apartenența în grup,
că te gândești la alte grupuri drept potențial
pericole ca și inamici, și tot așa.
Procesul psihologic de apartenență într-un grup tinde să ne facă
să vedem negativ oamenii din alte grupuri
și asta se aplică evreilor la fel ca și orișicine altcineva,
deci, evrei cu identitate puternică tind să aibe
păreri foarte pozitive despre propriul grup,
păreri foarte negative despre cei din afara grupului.
Aceasta este parte din cultura criticii
a acestor intelectuali evrei, să aibă păreri foarte negative
despre cultura și oamenii din afara grupului lor.
În carte, Adorno a definit familia, mândrie in familie, Creștinism,
aderență la rolurile tradiționale sexelor și atitudini curate față de sex
și o dragoste pentru propria țară drept fenomene patologice.
Marxismul cultural vroia să creeze conflict între
minoritatea "opresată" și majoritatea "opresivă",
între aceia ce se presupune că au privilegiu și cei ce nu au.
Clasa muncitoare a fost înlocuită de către minorități.
Toate legăturile de familie, națiune și cultură
erau văzute ca și obstacole majore și surse de anti-semitism.
Ca să scape de orice rezistență împotriva interesului ebraic,
trebuiau să fie zdrobite și deteriorate în fiecare persoană Albă.
Naționalism, realism rasial, heterosexualitate, suveranitate,
omogenitate, tradiționalism, loialitate și familia nucleară
erau văzute drept obstacole majore
îaintea atacului comunist a civilizației Vestice.
Deci, marxiștii culturali au inventat modalități
de a rupe gradual cultura noastră de dinauntru.
Ideea marxistă de egalitate nu este defapt posibilă de atins în realitate.
Nu face decât să-i reducă pe cei ce ies în evidență,
cei de succes, cei muncitori care tind către înalt, reduși la același
nivel cu cei ce nu fac nimic, eșecuri și leneși.
Așa faci toată lumea "egală".
Să distrugă civilizația Vestică, extremiștii evrei
au chemat la cea mai distructivă și negativă critică posibilă
a fiecărei sfere de viață a non-evreilor.
Ei au anticipat că, polițele lor anti Albi se vor răspândi precum un virus.
Marxismul cultural ne-a dat legi anti Albi precum
ofense rasiste și legi de expresie de ură, confuzie sexuală,
cultura de agățat, relativizarea rasială, sexuală și morală,
homosexualizarea copiilor, imigrare în masă,
tensiuni rasiale, multiculturalism forțat,
promovarea sistematică a degenerării sexuale în societate,
un sistem legal de neîncredere cu părtinire împotriva victimelor crimei,
distrugerea familiei nucleare și rate de naștere scăzute.
Filozofi notabili de la Școala Frankfurt erau Herbert Marcuse,
Theodor Adorno, Max Horkheimer, Walter Benjamin, Erich Fromm, Friedrich Pollock,
Leo Lowenthal, Jurgen Habermas, Alfred Schmidt, Axel Honneth,
Siegfried Kracauer, Gyorgy Lukacs.
Toți acești intelectuali în Școala Frankfurt erau evrei.
Intelectualii erau primii ce să fie țintiți în toate statele comuniste.
Gândirea liberă este periculoasă sistemului.
"Justiție socială" și feminism, pentru a numi câteva,
sunt toate anti Albi, mișcări anti liberă exprimare
inspirate și născute din teorie critică,
și deci, sunt sub aceași umbrelă de marxism cultural.
O manifestare populară a marxismului cultural este de asemenea corectitudinea politică,
ce marele scriitor Englez, Theodore Dalrymple, a definit elocvent așa:
"În studiul meu al societăților comuniste, am ajuns la concluzia
că scopul propagandei comuniste nu era să persuadeze sau să convingă,
nici să informeze, ci să umilească; și deci,
cu cât corespundea cu realitatea mai puțin cu atât mai bine.
Când oamenii sunt forțați să rămână tăcuți
când li se spun cele mai evidente minciuni, sau mai rău,
când ei sunt forțați să repete minciunile,
pierd o dată pentru totdeauna întregul simț de onestitate.
Să agreezi cu minciuni evidente este... într-o mica parte să devi malefic tu însuți.
Abilitatea omului de a rezista la ceva este deci erodată, și chiar distrusă.
O societate de mincinoși slabi este ușor de controlat.
Cred că dacă examinezi corectitudinea politică,
are același efect ce a fost intenționat să aibă."
Feminismul a fost parte din strategia evolutionară de grup ebraică
ce a venit din gandirea numită Școala Frankfurt.
Obiectivul său a fost să creeze resentiment, despărțire și să slăbească relațiile
între bărbat și femeie în societatea non-evreilor.
Să distrugă institutul căsniciei și necesitatea familiei,
femeile au fost transformate în unități de muncă.
Feminismul este ideea cum că femeile sunt libere când servesc patronilor,
dar sclave când își ajută soții.
Prin a promova avortul și feminism radical,
sexele s-au întors unul împotriva celuilalt și, prin urmare,
au scăzut populația prin a prevenii nașterile de copii.
Propaganda feministă a spălat pe creier femeile Albe
să vadă căsnicia drept sclavie pentru ele și că
libertatea pentru femei nu poate fi câștigată fără distrugerea căsniciei
și a relațiilor tradiționale.
Intelectuali evrei, activiști evrei au fost foarte implicati în
în feminism, spre exemplu.
Există o tendință de a vedea bărbații Albi drept cineva,
ceva ce trebuie doborât în societate,
deoarece nu este dubiu că în 1950
bărbații Albi conduceau lucrurile în America.
Femeile erau bucuroase să stea acasă și să aibe copii.
Acum femeile sunt incurajate să meargă să aibe cariere
și au foarte puțini copii.
Deci, părerea mea este că ar fi mult mai bine,
cred că mult mai multe femei ar fi mai fericite fiind soții și mame,
decât ar fi intrând într-o slujbă
unde trebuie să fie competitive,
unde trebuie să pună, practic, familia ca ultimă grijă.
"Sexism" a fost un calificativ creat de
feminista ebraică ce promova avort, Margaret Feldman.
Acest calificativ a fost folosit să atace orice persoană ce susține ordinea naturală
și rolurile sexelor benefice tuturor în societate.
Feminismul nu are nimic de aface cu a proteja femeile.
Este un program marxist cultural menit să degradeze și să subjuge bărbații Albi,
și, desigur, de asemenea femiele Albe.
Ei bine, unul din lucrurile ce mi le-a spus
la casă într-o noapte când vorbeam
și începe să râdă și să zică,
Aaron, despre ce crezi că a fost mișcarea de eliberare a femeii?
Și aveam o gândire convențională pe atunci și am zis:
"Femeile au drept de muncă, plată egală cu bărbații,
așa cum au câștigat și dreptul de vot."
A început să râdă și a zis: "Ești un idiot."
Iar eu am spus "De ce sunt idiot?"
El a zis: "Lasă-mă să-ți zic despre ce a fost vorba.
Noi, Rockefellerii, am fondat asta.
Noi am fondat "eliberarea" femeii, ști?
Și noi suntem cei ce au pus peste tot in ziare
și televiziune, Fundația Rockefeller."
El spune: "Și vrei să ști de ce? Au fost 2 motive principale."
Și un motiv a fost: "Nu puteam taxa jumătate de populație, înainte de "emanciparea" femeii."
Și al doilea motiv a fost: "Acum avem copii în școli de la o vârstă fragedă.
Putem să-i îndoctrinăm pe copii cum să gândească.
Distruge familia. Copii încep să se uite la stat drept familie,
la școală, la oficiali, ca și familie nu-i mai văd pe părinți învățându-i.
Și acestea sunt 2 motive principale pentru "eliberarea" femeii.
Ce am crezut până atunci că este un lucru nobil.
Când am văzut intențiile din spate, și de unde vin,
când au creat-o, gândul acesta,
am văzut răul din spatele a ceva ce am crezut nobil.
Feminista ebraică Robin Morgan a spus:
"Simt că ura față de bărbați este un act onorabil și viabil politic,
cum că opresații au dreptul la ură împotriva clasei
ce-i opresează.
Nu putem distruge nedreptățile dintre bărbat și femeie
până nu distrugem căsnicia."
Linda Gordon, feministă ebraică și istorică, explică"
"Familia nucleară trebuie distrusă...
Oricare ar fi însemnătatea ei supremă,
distrugerea familiilor acum este obiectiv un proces revoluționar."
Pentru a face asta, feminista ebraică Andrea Dwrokin a declarat că:
"...va trebui să distrugem structura culturii așa cum o știm,
artă, bisericile, legile;
familiile nucleare bazate în dreptul tatălui și națiuni-stat."
Ea continuă: "Vreau să văd un bărbat bătut până la sânge
cu un toc înalt pus în gura lui, precum un măr în gura unui porc."
Feminista ebraică, Susan Sontag, spune că:
"Rasa Albă este cancerul istoriei umane."
Lupta pentru casatoria gay în general implică
minciuna despre ce vom face cu căsătoria, când ajungem acolo, ști,
deoarece am mințit că instituția căsniciei nu se va schimba
și asta este o minciună.
Instituția căsniciei se va schimba și trebuie să se schimbe,
și din nou, eu nu cred că ar trebui să existe.
Hiperinflația Germaniei a atras comunitatea internațională la Berlin
și era știut drept groapa morală a Europei
unde oricare și toate depravările sexuale puteau fi avute.
Marxiștii culturali evrei au introdus
decădere și imoralitate în cultura Germană, filme, artă și teatru.
De asta oamenii aveau asemenea pofte, este Babilonul anilor 20.
Lucruri ce au fost considerate a fi imorale, amorale
au devenit irelevante și orice era făcut.
Prostituția a fost legalizată în 1927.
Mama și fică ofereau servicii împreună
aceluiași client simultan.
Nu erau mai puțin de 17 tipuri diferite de prostituate în acest oraș bordel.
Erau cluburi în care lesbiencelor le plăceau să biciuiască băieți școlari
și găseai ofițeri militari acolo cu copii stând in poala lor.
Mult era un joc de rol,
dar erau destui de mulți oameni ce se bucurau de asta.
Primele piese de propagandă homosexuală și transexuală în teatru
au fost făcute în Berlin în anii 20.
Primele pise de teatru cu adulter au fost făcute de autori evrei.
Se transformau în cluburi spurcate de dezbrăcare.
Subsolurile restaurantelor
erau cluburi de sex pentru homosexuali și lesbiene.
Când ai șomaj, ai de asemenea o creștere în prostituție,
dar nu erau doar Berlinezii.
Erau zeci și poate sute de mii de băieți și fete mici,
ce veneau către Berlin să participe în acest trafic sexual greu. Mel Gordon - Autor - Panică Voluptuoasă: Lumea Erotică a Berlinului Weimar
Era un oraș ce era plin de viața lesbiană.
Era ideea că oriunde mergi
nu trebuie sa ascunzi ce ești.
Pedofilia a fost normalizată,
fete minore își făceau un trai lucrativ
în Berlin ca și prostituate.
Fetițe mici erau disponibile liber și puteau fi comandate prin telefon
și livrate precum masă la pachet clientului.
Fiecare intelectual, majoritatea celor de stânga, întreaga aripa de dreaptă politică,
ce practic a venit din München, nu a jucat niciun rol la început.
Întregul oraș era in mâinile ideilor de stânga.
Dr. Manfred Reifer, un bine cunoscut lider al evreilor din Bucovina, a spus:
"În timp ce secțiuni largi din națiunea Germana se zbăteau
pentru conservarea rasei lor, noi evreii
umpleam străzile Germaniei cu strigătele noastre.
Noi aprovizionam presa cu articole pe subiectul Crăciunului și Paștelui
și administrăm convingerile religioase în maniera ce noi o considerăm adecvată.
Am ridiculizat cele mai înalte idealuri ale națiunii Germane
și am profanat lucrurile ce le ținea sacre."
Case de publicatie dețiunte de evrei precum Benjamin Hars, Leon Hirsch
și Compania Jacob Stalin distribuiau cărți
ce în mod deschis atacau valori tradiționale Vestice.
Evreii de asemenea au împins o intensivă campanie pentru avort gratis
iar Dr. Max Haddon, Dr. Lothar Wolf, Martha Ruben-Wolf,
Alphonse Goldschmidt au scris articole numeroase
încurajând avortul și contraceptive pentru Germani
pentru a le scădea ratele de naștere și mai mult.
În conducerea afacerilor filmelor și teatrelor erau evrei, precum
Josef von Sternberg, Bertolt Brecht, Erich Palmer și o grămadă de alți evrei.
Cercetare în sexualitate era condusă de sexologii evrei
Iwan Bloch și Magnus Hirschfeld.
Comunitatea transexuală încuraja operații de sex primitive,
deoarece bărbații și femeile nu se mai simțeau confortabili în rolurile lor naturale.
Prostituție, droguri, pedofilie, homosexualitate, adulter,
sadism, masochism, artă spurcată, și chiar și zoofilie deveniseră exuberante.
Germania era un loc nesigur pentru familia Germană tradițională.
Conservativii Germani se uitau la Berlin cu dezgust,
distrugănd ce a mai rămas din spiritul național.
Găști criminale trăiau din prostituție, trafic de droguri,
jocuri de noroc ilegale, pornografie, furt și spargeri.
Poliția era sub-plătită, coruptă și se simțea lipsită de putere,
datorită limitărilor constituționale ale autorității poliției.
Maurice Samuel era un evreu născut în Romania și scriitor sionist,
traducător și lector.
În 1924, el a declarat explicit în propria sa carte "Voi non-evreii" că:
"Noi evreii, suntem distrugătorii și pe veci vom rămâne distrugătorii.
Nimic din ce faceți nu va satisface nevoile și cererile noastre.
Vom distruge mereu deoarece vrem o lume doar a noastră."
Evreul Dr. Kurt Munzer a scris în cartea sa "Der weg nach Zion", Calea catre Sion:
"Noi am corupt sângele tuturor raselor Europei -
poate chiar le-am infectat.
Astăzi, totul este ebraificat. Gândirea noastră este în tot ce e viu,
sufletul nostru conduce lumea. Noi suntem stăpânii,
deoarece totul ce are putere astăzi este copilul sufletului nostru.
Poți să ne urăști, poți să ne alungi.
Inamicii noștri pot triumfa peste slăbiciunea noastră fizică.
Dar nu se mai poate scăpă de noi.
Am devorat popoarele, cucerit rasele,
le-am spurcat, distrus tăria lor,
am făcut totul stricat, leneș și corupt cu cultura noastră răncedă.
Sufletul nostru nu mai poate fi exterminat."
Rabinul Harry Waton a spus:
"Sufletul comunist este sufletul iudaismului...
Când ne uităm mai adânc în natura comunismului,
vedem că nu este practic nimic altceva decât iudaism.
Deoarece evreii sunt cei mai înalți și mai cultivați oameni din lume,
evreii au dreptul de a subjuga lor înșiși restul omenirii
și să fie stăpâni peste tot Pământul...
Evreii vor deveni stăpâni peste tot Pământul
și vor subordona lor înșiși toate națiunile...
Iudaismul este comunism, internaționalism, frăția universală a omului,
emanciparea clasei muncitoare și a societății umane.
Cu aceste arme spirituale
evreii vor cuceri lumea și omenirea
Arianii vor fi distruși și marxismul va triumfa."
Poetul evreu onest din Weimar, Stefan Zweig
acum se ferea de atacuri împotriva evreilor și zicea:
"Este dezgustător cum evreii iau totul prin furtună.
Nu ar trebui sa fie responsabilitatea noastră să anticipăm indignarea
justificată anti-semită și să chemăm poporul nostru înapoi la rațiune?"